"Stryparn" är punkaren som tar ställning
Hur når man ut som facklig utanför byggboden? Den norrländske ställningspunkaren Pierre Klingstedt har sitt eget sätt.
![](https://www.byggnadsarbetaren.se/app/uploads/2020/04/200414-pierre1-800x501.jpg)
Pierre ”Stryparn” Klingstedt jobbar som ställningsmontör på smältverket Rönnskär i Skellefteå där Boliden tillverkar koppar och guld. Just nu bygger han en utsticksställning över vad han kallar ”flytande lava”.
– Vi gör ganska ofta speciallösningar. Det är alltid något som behöver renoveras på ett smältverk, säger Pierre Klingstedt och berättar att det finns ett ständigt behov av ställningsbyggare på Rönnskär.
Det märks direkt att Pierre är pratglad, orden rinner ur munnen på honom. Ställningsmontör har han varit sedan 2006. Först på det lokala företaget Abrab, som såldes till Delete, som i sin tur såldes till Pept Service AB som är en del av det finska familjeföretaget Pept Oy. Elva ställningsmontörer och fyra plåtslagare arbetar just nu med Rönnskärsverken som bas.
– Industrin är företagets primära fokus, men man vet aldrig hur länge man är på ett och samma ställe. Det kan ändras med kort varsel, säger Pierre Klingstedt.
Han är fackligt ombud och mb-ledamot, ett engagemang som har vuxit under yrkeslivet.
– Jag hade gjort fasader, byggt väderskydd, varit ute vid villor och skolor, hela spektrumet. Jag kom till en punkt där jag kände att jag byggt allt. Då började jag se det fackliga som ett mervärde. Nu handlar det mycket om utländska underentreprenörer. Det finns en oro att vi fasas ut, men vi måste ju organisera oss och samarbeta.
Om Pierre måste välja är han i första hand musiker. På fritiden är han sångare och basist i trallpunkbandet Lastkaj 14 och jobbet har handlat mer om att få ihop brödfödan vid sidan av turnéschemat. Men med tiden har yrkesrollen blivit viktigare. Pierre har engagerat sig för att förändra yrkets status; ställningsbyggare är lågt ansedda i branschen.
– Vi har tryckt mycket på att det bara ska finnas en gemensam utbildning vilket det också är nu. Tidigare var det många företag med blandad kvalitet, nästan som att du kunde beställa yrkesbevis på postorder. I dag är de seriösa utbildarna godkända av BYN.
Lastkaj 14 bildades 2003 och med tiden insåg Pierre att musiken går att kombinera med det fackliga engagemanget. Låten ”Håll höjd” skrev han 2011 med tanke på arbetsförhållandena för kollegorna som med risk för sina liv ska hålla god min och hjulen i rullning: ”Håll höjd, håll höjd, håll höjd/Du ska bara hålla käften, le och vara nöjd”.
– Jag spelade demon för en arbetsledare. Först tänkte jag att jag kommer att få sparken, men han blev tvärtom helt lyrisk.
![](https://www.byggnadsarbetaren.se/app/uploads/2020/04/200414-pierre3-800x357.jpg)
Pierre går upp i falsett när han minns tillbaka och härmar reaktionen: ”Jaaa, den ska vi spela på depån så de förstår vilka slavar ni är!”. Och fler verkar känna igen sig, ställningsbyggare eller inte. Håll höjd har 1,5 miljoner spelningar på Spotify.
– Det har blivit låten vi aldrig kommer undan att spela live, säger Pierre stolt.
2014 tog bandets framgångar fart, med många spelningar och en ny skiva. Konserterna har blivit ett viktigt forum för den ställningsbyggande agitatorn. Inte bara genom skriksången, utan också i mellansnacket eller genom en öl med publiken efteråt.
– I boden blir man till slut den tjatiga jäveln. Jag pratar mycket om machokultur och då når man sällan fram. På en konsert är folk på smålullan och privata, man får en annan ingång: ”Klart du ska gå med i facket, har du lyssnat på våra texter? Då förstår du vikten av att organisera sig.”
Minns du någon du har nått fram till?
– En kille kom fram på en spelning och gav mig ett par solbrillor från Byggnads. ”De här ska du ha, utan dig hade jag inte gått med”, sade han. Jag har blivit en röst utanför byggboden som synliggör det fackliga.
Eftersom Lastkaj 14 lirar punk hör bland annat syndikalister och anarkister till de dansande åhörarna. Ibland blir debatten hetsig.
– ”Ni tar ju inte fajten”, får jag höra. Strejkrätten var en jävligt het potatis. 95 procent av Byggnads var ju också emot, men man måste välja sina strider. Om alliansen tar makten så kanske vi går mot en betydligt värre framtid. Sådant kan jag prata om när vi spelar.
Lastkaj 14 har beskrivits som Lars Winnerbäck på högvarv – vemodiga, snabba och mer trallvänliga än exempelvis Ebba Grön. Bandmedlemmarna har alias som Bulten, Dr Dille och Kapten Grå, vilket skvallrar om en humoristisk ådra. Men hur fick Pierre Klingstedt namnet Stryparn?
– Det är nog … bättre att lämna det till publikens fantasi, säger han lite skamset.
![](https://www.byggnadsarbetaren.se/app/uploads/2020/04/200414-pierre2-800x504.jpg)
Ett ofrånkomligt samtalsämne just nu är coronaviruset. Det drabbar många kulturaktörer och den skivaktuella gruppen är inget undantag. Lastkaj 14 hade inbokade spelningar varannan helg hela våren.
– Men nu är hela vårens turné inställd. Vi har gjort videor och merch för hundratusentals kronor. Med alla ringar på vattnet undrar man hur många som hamnar hos Kronofogden innan detta är över, säger Pierre Klingstedt.
Men Pierre är inte den som låter sig påverkas av en pandemi. Tills vidare blir det bara livestreamade spelningar, men så snart det blir möjligt igen fortsätter Lastkaj 14 att agitera i sin vanliga punktakt.
Pierres sociala sätt och en förkärlek för argumentation bidrar också till nya rekryter på arbetsplatsen. Men då behöver han också visa att medlemskapet bidrar till konkreta förändringar.
– Vi fick upp lönen sju procent och har drivit igenom 2 000 spänn i friskvård. Att kunna peka på vad vi drivit igenom väger tungt för de yngre kollegorna.
I en vardag av förhandlingar och ett krävande arbete på hög höjd fungerar musiken ofta som en ventil för den talföre ställningspunkaren.
– Som fackligt ombud balanserar man på den berömda linan, säger Pierre Klingstedt. Vissa saker kan jag inte säga, då ses jag som oproffsig. Via musiken kan jag säga som jag tycker och tänk’, utan restriktioner.